Barn+och+skola+i+Kina

= Utbildning i // K i n a  //   =

Text: Annie JD
== Under 1948 var Kina befolkad med en majoritet av analfabeter och sedan dess har utbildningen i Kina prioriterats högt. Den högre utbildningen avskaffades helt sedan kulturrevolutionen tagit fart i landet. När betydelsen för kunskap och forskning plötsligt ökade så förändrades samtidigt synen på de ideologiska inslagen i utbildningen och Kina blev moderniserat. Kampen om att utbildningen i Kina skulle få en viktigare prägel medförde då negativa följder då skolböcker fick avgifter samt skolavgiften kvarstod. == I Sverige och många andra länder är den obligatoriska skolgången 9 år med en grundskola för låg, mellan och högstadiet. I Kina är skolgången helt annorlunda. I de mindre regionerna förekommer endast skolgång på 5 år eftersom läroutvecklingen där är låg och resurserna är minimala. Grundskolan i de större tätbefolkade områdena ligger på 6 år och påbörjas då man börjar årskurs ett. År 1986 tog en ny folkkongress fart i Kina vilket skapade stora skillnader för kunskapen i landet. Reformen var att framställa en ny lag om en obligatorisk skolgång på 9 år. Den nya reformen utvecklades stegvis från sekelskiftet och fram till 2003, men hade då fortfarande inte trätt i kraft så målet förflyttades istället till år 2008.

En viktig period för barnen i Kina är den 3-åriga förskolan innan grundskolan. Lek, idrott och musik är då viktiga element som barnen ska utvecklas inom. Likväl är social träning ett viktigt moment eftersom den ska stimulera de barn som inte har några syskon.

 //Klassrum i Beijing, Foto av// © //Sandra Jensen, från// //resa till Beijing, Hainan och Shanghai 28/2 till 14/3 2007// Studietakten och tekniken i Kinesiska skolor skiljer sig ytterst lite mot Sveriges och många andra länders skolor. När barnen kommer till grundskolan är Kinesiska, matematik, naturvetenskap, geografi, historia,, konst och bild viktiga ämnen som barnen ska ha utfört till och med årskurs sex, precis som kursplaneringen ser ut här i Sverige. När eleverna sedan ska vidare till högstadiet och en 3-årig utbildning så är det endast 98 % av grundskoleelever som går vidare, och av dem är det 66 % som går vidare till gymnasiet efter ett skriftligt inträdesprov. Det är alltså cirka 40 % i Kina som inte har en gymnasial utbildning.

På gymnasiet fortsätter kurser från grundskolan och högstadiet men på en högre nivå. Främst lägger skollagen i Kina fokus på politik och främmande språk. En tiondel av Kinas gymnasieelever specialiserar sig inom medicin och ingenjörsvetenskap. Även jordbruk, företagsekonomi och juridik är populära ämnen på gymnasiet. Regler kring betyg och fortsättningsstudier är betydligt strängare i Kina än i många andra länder inte minst i Sverige där man efter genomförd gymnasieperiod kan läsa upp sig på komvux och dylikt. För att kunna studera vidare på universitet och högskolor i Kina krävs en statlig examen. Den hårda konkurrensen efter bra högskolor och universitet medför att läroanstalter kraftigt ökat i antal och innebär en högre autonomi. På grund av en kraftig befolkningstillväxt så är Kinas universitet och högskolor de mest konkurrenskraftiga i hela världen.

Antalet analfabeter i Kina var 1990 182 miljoner. Tretton år senare hade utvecklingen av reformen förbättrats och siffran sjönk till 85 miljoner analfabeter år 2003. Då uppskattade förenta nationerna (FN) att läs och skrivkunnigheten var 90% för kineser äldre än 15år. För att vara ett utvecklingsland som Kina faktiskt är, så är siffran relativt hög. I mindre regioner och glesbygd är de regionala skillnaderna stora och läs och skrivkunnigheten är låg. Eftersom skolavgiften kvarstod efter reformen och kostnaderna var relativt höga så var det flera föräldrar främst på landsbygden som inte kunde försörja sitt/sina barns skolgång vilket gjorde att även yngre vuxna var illitterata. År 2006 förändrades dock den illitterata landsbygdens kunskap och staten i Kina beslöt sig för att ta bort skolavgiften för 150 miljoner elever på landsbygden. För att de fattiga bondehushållen skulle ta tillvara ett ekonomiskt stöd och att framtida generation skulle få ta del av mer kunskap och att utvecklingen av de illitterata skulle försvinna.

Idag går 99 % av Kinas barn i grundskolan och 2 % av Kinas Bruttonationalprodukt gick 2005 till utbildningssektorn.

Nationalencyklopedin

media type="custom" key="9376328" align="center"

I Asien har man sedan lång tid använt en sorts kulram, abakus, för att utveckla matematiken. Barn som lär sig att räkna på den kinesiska abakusen lär sig bland annat att räkna med de traditionellt konstnärliga delarna av hjärnan. Flera svenska skolor har nu börjat införa abakusträning.

I utkanten av Kina ligger skolan Pong-Pong och är byggd för de barn vars föräldrar flyr in till städerna för att finna jobb, den så kallade rörliga befolkningen. Föräldrar till eleverna på Pong-Pong skolan är inte folkbokförda i Peking vilket gör att deras barn inte får gå i kommunala skolor. En flicka vid namn Xiu Jingjing som är med i dokumentären ”Klassresan” på Sveriges Radio berättar för reportern att det sägs att de barn som härstammar från landsbygden inte förfogar över samma moral som de i städerna vilket medfört stora klyftor mellan invånarna. De elever som går på Pong-Pong skolan utanför Peking utsätts flera gånger om dagen för svordomar, kränkningar och stölder bara för att barnen där härstammar från olika platser. ”Grannbarnen mobbade oss och kallade oss kapitalisternas valpar” berättar Julia Tien till Sveriges Radio. Det var under kulturrevolutionen som det värsta dramat ägde rum. Skolorna idag stämplas starkt med sina kostnader. Årsavgifter och kostnader för anmälan till skolan är bara några. Uniformer, böcker, kläderoch foton ytterligare avgifter.

Sveriges Radio

Barn målar tecknigar i ett klassrum i Sichuanprovinsen. På många förskolor över hela Kina är barn som bär på Hepatit B-viruset portförbjudna. (Foto: Peter Parks/AFP/Getty Images

I Kina är skolan en del av den handlande marknaden och pengar och fattigdom har stor prägel för vilken skola barnen hamnar i. På Li Mai, en unik internatskola i Kina, finns det enbart 1400 platser till elever i åldrarna två till arton år. Kina är ett inflytelserikt land med ettbarnspolitik vilket innebär att varje familj bara får bestå av ett barn. Vikten av skolans betydelse blir därför väldigt stor eftersom barnen är representanter för föräldrarnas försörjning.

Enligt en mätning av Sveriges radio visar det sig att trots all prioritet på skola och utbildning så får miljontals människor, främst barn och unga, inte gå i skolan trots regler om en obligatorisk skolgång på nio år. Framför allt är det flickor som ställs utanför skolan på grund av alla avgifter. Sedan 2000 har regeringen lagt ner mycket kraft för att förbättra situationen för utsatta människor genom att förbättra sektorn och anlägga nya skolor och utbildningar, särskilt yrkesskolor men även genom att ge sociala bidrag till behövande familjer.

Sveriges Radio

Lyssna när Kinesiska Skolbarn berättar

Det är många ungdomar i Kina som efterfrågar högre och bättre utbildning vilket har inneburit en extremt hård konkurrens. Tack vare regeringens nyreform av skolan under 2000-talet så har nya högskolor och universitet trätt fram och ökar hela tiden. Men den starka revolutionen medför också många negativa konsekvenser och miljontals utexaminerade kineser saknar arbete och arbetslösheten mellan 2001 och 2007 fyrdubblades därför. Många skolungdomar i Kina söker därför utbildning i andra länder.

Landguiden

Tankar kring utbildning i K i n a    Utbildningen i Kina är en intressant fråga och ta ställning till eftersom den både har positiva och negativa sidor. Till viss del liknar utbildningen i Kina Sveriges förutom den avgiftsfrihet som tillhör skollagen i Sverige. Jag tror att den sneda könsfördelningen har en stor prägel även i skolfrågor. Det är skrämmande att flickor avvisas bara för att de anses mindre inflytelserika än män och därmed inte heller ska ha samma rättigheter till utbildning som killar har. Ettbarnspolitiken som styre i landet medför också att barnen får kämpa för att tillhöra den högsta kretsen och helt plötsligt är vi inne i ett imperium kring kaster, där de rika får tillhöra de högsta kasten med de mest exklusiva internatskolorna medan de fattiga på landsbygden får nöja sig med skolor i de lägre kasten. Frågan är om man trivs och mår bra av att gå i en skola med bara rikemansbarn med föräldrar som kan betala allt vad man vill ha bara för att pengar är makt. Jag går på Katedralskolan i Växjö, en bra skola med människor från alla sorters kast, någon kanske är fattig, någon kanske är rik, någon kanske har mer makt, och någon kanske inte har råd med pennor och sudd, kollegieblock eller böcker men är ändå accepterade av elever, lärare och övriga. Det är bra med en avgiftsfri skola, inte för pengarnas skull eller den makt den utgör utan för att skillnaderna på fattiga och rika i så fall skulle öka anmärkningsvärt.

Skillnaderna mellan läs och skrivkunniga skiljer sig rätt mycket, men förbättras hela tiden vilket självklart är positivt. Hade utvecklingen varit som den var innan reformen 1986 så hade Kina idag kanske inte haft så stort inflytande i världen och pengarna bara varit ett faktum. Idag har kineser slagit sig ner i flera städer och länder runt omkring oss, inte minst på Linnéuniversitetet som har en rektor med kinesiskt ursprung. I fortsättningen får vi nog se oss om så att kineserna inte tar över våra utbildningar, våra yrken och våra jobb och bli inte förvånade om företaget du jobbar på plötsligt ägs av en kines.

[|Annies Hjärna]